פיתוח האישיות
מעמד האישה ביהדות – מעמד האישה על פי הקבלה
האישה היא החומה העוצרת את החסד העלול לזרום מבלי לעצור, משיקולי אי נעימות או רצון לסייע. וזה סוד מאמר חז"ל בתלמוד "כל אדם שאין לו אישה - שרוי בלא חומה"
- הרב זמיר כהן
- כ"ד אב התשע"ז
![(צילום: shutterstock) (צילום: shutterstock)](https://storage.hidabroot.org/articles_new/120718_tumb_750Xauto.jpg)
על פי תורת הקבלה, האישה היא בסוד הספירה העשירית - ספירת מלכות, שהיא בבחינת השכינה הקדושה, שהיא סוד אות ה' האחרונה שבשם הוי"ה, שהיא כנגד עולם העשייה בארבע עולמות אבי"ע.
כל אלה מקבלים את אורם ואת השפע הבא אליהם ממי שמעליהם. כך ספירת מלכות שהיא הספירה המקבלת את אורה מהספירות העליונות וכך גם עולם העשייה [שכנגד האות ה' האחרונה], המקבל את השפע מהעולמות שמעליו [שהם כנגד שאר האותיות שבשם הוי"ה].
ואף על פי שכל ספירה ועולם מקבלים את אורם מהספירות ומהעולמות שמעליהם, אולם הם מקבלים ומעבירים הלאה. מה שאין כן ספירת מלכות ועולם העשייה, שהם אחרונים ואין אחריהם למי להעביר. נמצא שהם בבחינת מקבלים.
אמנם כל עולם בפני עצמו מורכב מארבע עולמות ומעשר ספירות, והוא כנולד מספירת מלכות ומעולם העשייה שבתחתית העולם שמעליו. למשל, עולם הבריאה יוצא מעשיה וממלכות של עולם האצילות שמעליו. וכך כל עולם ועולם. נמצא שעשיה ומלכות הם בבחינת האדמה המקבלת מים מהשמים ומצמיחה ויולדת. ואכן, השמים בבחינת משפיע והאדמה בבחינת מקבל. זה בבחינת זכר וזה בבחינת נקבה. וזוהי משמעותו העמוקה של המונח 'אמא אדמה'.
וזהו סוד "לשם יחוד קודשא בריך הוא ושכינתיה" שנהוג לאומרו לפני התפילה ולפני קיום מצוה. שעל ידי שיוריד קודשא בריך הוא (הנרמז באותיות הראשונות של שם הוי"ה. ראה דברי רשב"י בפתיחת אליהו) את השפע לבחינת השכינה הקדושה, על ידי צירוף אותיות שם הוי"ה, תיווצר שלימות השפע הטוב.
ולכן האישה היא בבחינת השכינה הקדושה. וכדברי האמורא רב יוסף כאשר היה שומע את קול פסיעות אמו המתקרבת היה אומר: "איקום מקמי שכינה דאתיא" [אקום לפני השכינה שבאה].
* * *
ולפי ששורש האישה בספירת מלכות שהיא סוד האות ה' שבה נמצא שורש הברכה בפרנסה, המכבד את אשתו במילים טובות, בבגדים ובתכשיטים, ונזהר שלא לפגוע בה אפילו במילים, פותח לעצמו שערי ברכה ושפע פרנסה. שהרי בכבדו אותה אינו מכבד גוף זה הנמצא לידו, שהרי הגוף אינו אלא מעטפת. אלא מכבד הוא את נשמתה אשר היא עיקר האדם. וכשמכבד את הנשמה ששורשה בספירת מלכות, מוריד לעצמו שפע ברכה ממקור הברכה ומתעשר. וזה סוד דברי רבא שהיה אומר לבני מחוזא: "אוקירו לנשייכו כי היכי דתתעתרו".
* * *
ועוד כח גדול נמצא בעולם העשייה, שלאחר שמקבל את חיותו מהעולמות שמעליו, כל פעולה שעושים בו בני האדם חוזר ומשפיע על העולמות העליונים לטובה או חלילה להיפך, ושוב חוזר השפע לעולם בהתאם למעשי בני האדם.
לכן, הנקבה ששורשה בספירת מלכות, מקבלת מהזכר בבחינת האדמה המקבלת ומצמיחה, ובה בלבד נמצאת היכולת ליצור ולבנות אדם שלם.
וזה סוד האות י' שבאיש (בנוסף למילה 'אש' שהיא המקבילה של המין האנושי בארבע היסודות, אש, רוח, מים, עפר, שהם כנגד מדבר, חי, צומח, דומם), היא האות הרוחנית שבבחינת שמים, וסוד האות ה' שבאשה (בנוסף למילה 'אש' וכנ"ל), שהיא בבחינת הארץ, עולם העשייה. השמים משפיעים מים לאדמה ומאפשרים לה להצמיח.
ואכן, האות ה' היא אות הפריון וכח ההולדה וההוצאה מהכח אל הפועל. וכמו שאמר ה' לאברהם: "וַיֹּאמֶר אֱלֹקִים אֶל אַבְרָהָם שָׂרַי אִשְׁתְּךָ לֹא תִקְרָא אֶת שְׁמָהּ שָׂרָי כִּי שָׂרָה שְׁמָהּ. וּבֵרַכְתִּי אֹתָהּ וְגַם נָתַתִּי מִמֶּנָּה לְךָ בֵּן" (ראה על כך בהרחבה בספר "הצופן" פרק האות ה').
לכן האיש מצווה יום יום לקבוע עיתים לתורה (י' הרוחנית), בעוד האישה חייבת רק בלימוד הנדרש לה במוסר והלכה, כדי לדעת כיצד לנהוג ולעשות (ה' העשייה). אבל אינה חייבת לעסוק בתורה יום יום.
* * *
בנוסף, הזכר בבחינת חסד [קו ימין], והנקבה בבחינת גבורה [קו שמאל. השתלשלות ההבדלים מהרוחני לגשמי באה לידי ביטוי במח האנושי. במחקרים חדשים התברר כי האונה השמאלית של המח מפותחת יותר אצל האישה והימנית אצל האיש]. והדבר לכאורה תמוה, שהאיש התקיף והעז מטבעו יותר מהאישה, הוא זה ששורשו בחסד, ואילו האישה הרכה והעדינה שורשה בגבורה.
אולם כידוע, מידת הגבורה עוצרת את החסדים שלא ירדו בשפע רב. עצירה זו חשובה וחיובית, משום שבלעדיה הנהגת החסד היתה מקלקלת את העולם. משל למה הדבר דומה, לאב אשר עם כניסתו לביתו, מקבל בנו את פניו ומבקש: "אבא, תרשה לי ללכת לביתו של חבר פלוני?" או "תרשה לי ליטול ממתק מהארון?" והאב, ששורשו בחסד, נוטה להשיב מיד: "כן!" אבל אז האם מזדעקת: "מה כן? אתה יודע באיזה חבר מדובר? הרי הוא מלמד אותו דברים שליליים!" או "אבל הוא קודם לכן כבר אכל כמה ממתקים כאלה, והריבוי יזיק לו!" האם היא מידת הגבורה שעוצרת את החסד, לטובת הילד.
כמו כן, מצוי בעולם הגברים שהבעל שוהה בחברת חבריו או מסייע להם בענייניהם ו"שוכח" את ביתו וילדיו. והנה הטלפון מצלצל וקולה של אשתו נשמע: "היכן אתה? כבר מאוחר! חזור הביתה". היא החומה העוצרת את החסד העלול לזרום מבלי לעצור, משיקולי אי נעימות או רצון לסייע. וזה סוד מאמר חז"ל בתלמוד "כל אדם שאין לו אישה - שרוי בלא חומה". מלבד הפשט העוסק בשמירת הגבר מפיתויים חיצוניים העלולים להכשילו בעברות חמורות.
עקרון החומה המקיפה ויסוד הקבלה שבאשה נרמזו בשם 'נקבה'. מלשון נקב עגול. בעוד שה'זכר' מלשון חץ מזדקר. דבר ששורשו למעלה בגובהי מרומים שבעולמות הרוחניים האדירים וסופו למטה בצורות המיקרוסקופיות של הביצית והזרע.
אך על מידת הגבורה העוצרת, להיות במידה סבירה ללא הפרזה. שהרי לחץ מופרז עלול לגרום לקריסת מערכות, למרדנות, לסבל ולשיתוק מוחלט. לכן דווקא האישה העדינה מטבעה, היא הראויה להיות במידת הגבורה, ואילו האיש התקיף מטבעו, במידת החסד. כעין שאמרו חז"ל שלעולם "תהא שמאל דוחה וימין מקרבת". כאמור, צד שמאל הוא צד הגבורה, אולם הוא הצד החלש. ואילו צד ימין הוא צד החסד והוא הצד החזק. אילו היה שורש האיש בצד הגבורה ושורש האישה בצד החסד, היתה מידת הדין והגבורה פועלת בעוצמה שלא היה ניתן לעמוד בה.
* * *
ברור מעתה, שעל המשפיע אשר הוא בבחינת האות י', להשתמש במערכת כלים רוחניים רבים, כדי להאציל ולברוא ולייצר כראוי את השפע הפעיל בממד הרוחני וממילא בעולם הגשמי. בעוד שהחלק המקבל, המעבד ועושה ומצמיח, זקוק למספר מועט יותר של כלים. וזאת בנוסף לעובדה שהוא אשר נברא עז יותר (לצורך היותו מסוגל להשפיע), זקוק גם לצורך עצמו לעידון רב יותר באמצעות מכלול המצוות אשר יגיעוהו לשלמות הראויה. ואילו היא שנבראה עדינה יותר (משום היותה מקבלת), די לה בכלים רוחניים מעטים יותר, כדי להגיע לשלמות הראויה. משל למלך היוצא למסעות צייד מייגעים ולאחר שמביא לארמונו את הצבאים הניצודים על ידו, הם מוכשרים לאכילה ומתבשלים על ידי המלכה. הוא זקוק לסוסים ולשומרים ולכלי ציד וליערות נרחבים, בעוד רעייתו זקוקה לכלי בישול מועטים ולחדר בגודל סביר. ואגב ראוי לציין, כי סיבת ההבדלים שהוזכרו לעיל, במחקרים שנערכו אודות עולמם הפנימי של האיש והאישה, נעוצים בשורשים רוחניים אלה של שניהם.
והיות וחלק מרכזי בתיקון הבריאה תלוי בשינוי הזמנים מיום ליום, לפיכך האיש שתפקידו לשמש כחייל דרוך האחראי על הפעילות המעשית בבחינת משפיע, מחויב בכל המצוות מבלי להתחשב בקשיי ובמגבלות הזמנים. כגון: לקרוא קריאת שמעבזמנה דווקא על אף עייפותו לאחר לילה מתיש וכן כל כיוצא בזה. בעוד האישה פטורה ממצוות עשה שהזמן גורם לחיובן. ואינה חייבת אלא רק במצוות קבועות שאינן תלויות בזמן וכן בהימנעות מכל פעולה שלילית [מצוות לא תעשה], בין אם היא תלויה בזמן ובין אם לאו.
לרכישת הספר "מפתחות לחיים" היכנסו לאתר הידברות שופס