תשעה באב
הרצון - הצינור לחולל שינוי
כדי להניע תהליכים חייבים לחזק את כוח הרצון שבנו. רק רצון איתן יוכל לעמוד מול ההתמודדויות של החיים
- ד"ר אהובה ניסן
- ד' אב התשע"ד
![](https://storage.hidabroot.org/articles/48719_tumb_750Xauto.jpg)
באבחון פסיכו-כירולוגי, שהינו אבחון של כפות הידיים, מתגלה אישיות האדם על רבדיה השונים. אחד מהכוחות המובילים שמזהים הוא הרצון. בנפש, מערכת הרצון היא כמו מנוע במכונית. נדמיין שברשותנו מכונית מעולה, עיצוב פנים וחוץ בשילוב הנדסת אנוש מהחדשניים ביותר, כוח תאוצה נפלא, קלה לתפעול ועוד... אלא שהמנוע שלה כמו של אופנוע זעיר... מה נוכל לצפות ממכונית כזו מבחינת תפקוד? כך באדם, מערכת ה"רצון" היא "צנור" (בהיפוך אותיות) לביצוע כישרונות האדם והגשמתם לעבודת הקב"ה.
פרשתנו, הפותחת את חומש "דברים" מספרת על משה רבנו ע"ה, הגואל, הנביא, המנהיג, שמוצא לנכון להוכיח את בני ישראל על כל ארבעים השנה שעברו במדבר. השאלה היא מדוע הוא בוחר להוכיח אותם רק אחרי ארבעים שנה? (כפי שיעקב אבינו ע"ה הוכיח את בניו רק ביום מותו). מה זה בא ללמד אותנו?
מסביר רבי נחמן מברסלב, שהעניין קשור לרצון. רצונו של משה רבנו היה להחזיר את העולם כולו למוטב, להיות מחובר לקב"ה, ובכך זכה להיות נותן התורה וגדול הנביאים. אדם סמוך למיתתו, מתחיל להיכלל ברצון העליון ואז מאיר בו הרצון ביותר, ובמיוחד כשמדובר בצדיק, על כן, דווקא אז יכול להוכיח.
אך יש להקשות: מחד, מתוקף הערבות ש"כל ישראל ערבין זה בזה" יש מצווה להוכיח את חברו. מאידך, אם נמתין עד ליומנו האחרון כדי להוכיח, עלולים להחמיץ את השעה, שכן מי יודע מתי יומו האחרון?
כיצד נגשר על הפער? מסביר רבי נחמן: מי יודע באמת להוכיח את חברו? כי באמת מי יודע מה שחסר לחברו, ומי יודע אם ישמע לו חברו, ואפילו אם ישמע, מי יודע אם יוכל להתגבר על מה שצריך להתגבר ולשוב אליו יתברך?
"על כן עיקר קיום מצווה זאת הוא ע"י הרצון, שיהיה רצוננו חזק מאוד לראות בטובת חברו ובטובת כל ישראל טובה אמיתית ונצחית, שיזכו כולם לשוב אליו יתברך באמת".
זהו לימוד נפלא המדריך אותנו לזכך את רצוננו שיהיה טהור ונקי מכל קנאה, תחרות, נקמנות, מתכבד בקלון חברו, גאווה, כעס, פחד ועוד מרעין בישין.
בימים אלו שלפני ט' באב, בהם חרב בית מקדשנו בגלל שנאת חינם, נוכל לחזק עצמנו באהבת אמת של המציאות. לאהוב בדיוק את מה שיש (ואת מי שיש) כי המציאות באה לתקן את הטעויות שלנו בתכנון! ולכן המציאות, קרי השי"ת, צודקת ולא אני.
כדאי מאוד להצהיר בבוקר עם הקימה, הצהרה חיובית כמו: "היום איני שופטת אף אדם ומצב, אני מקבלת באהבה כל מה שקורה", "היום הקב"ה מאיר לי פנים", "היום אני מצליחה להוציא לפועל כל מה שמתאים לרצון השם".