הכומר נטש את הכל והתחנן: "אני מבקש דרך תשובה". מרטיט
מנדל המיר את דתו, הסית ועורר שנאה. יום אחד נטש הכל, שב לאמונתו בכפיפות קומה, וביקש תיקון תשובה
מנדל המיר את דתו, הסית ועורר שנאה. יום אחד נטש הכל, שב לאמונתו בכפיפות קומה, וביקש תיקון תשובה
מכור להימורים או לסמארטפון? תתן לקב"ה רק יום אחד – זה ישתלם לך. ואתה הרב שניר גואטה עם עצה נפלאה מבעל התניא
"יום אחד החילותי להרהר בלבי, הרי יש דברים בגו, ברור שאדם המתנהג בצורה זו מידי יום ביומו, ניחן בעושר פנימי עצום". סיפור מיוחד על עוצמתה של מילה אחת
זה מעניין. אף פעם לא התייחסתי לחודש הנוסף בשנה מעוברת כעוד חודש שצריך להיערך לקראתו או שאפשר לנצל אותו. אבל זאת הרי ראייה מוטעית וילדותית. קיבלנו השנה חודש במתנה. זה המון זמן שאפשר וצריך לנצל
אמנים מתחילים מתאמנים בחיקוי של יצירות גדולות, שפים גדולים מתחילים מהעתקת מתכונים מוצלחים של אחרים. רק לאחר לימוד ואימון רב ביצירותיהם של אחרים הם מצליחים לפתח בעצמם יסודות עצמאיים
בשם הנמען היה כתוב "שמואל". רוני פתח את המכתב בסקרנות ונדהם: היה זה מכתב אישי ממרן ראש ישיבת פוניבז', הגאון רבי שמואל רוזובסקי זצ"ל. סיפור מעורר השראה לחודש אלול
חגי תשרי, בניגוד לדימוי שנוצר, הם ממש לא של החרדים או של הדתיים. הם של המדינה היהודית. הם של הקשישים מכל המגזרים ששוב ייסבו, חלילה, לשולחן החג לבד. ההכרעה לקדש את אוגוסט ולא את תשרי היא הכרעה ערכית מצערת
"אתה יודע איזו השגחה פרטית הייתה כאן? אני בכלל לא הייתי אמור להסיע אותך, והשיחה הזאת לא הייתה אמורה להתקיים". הרב גרינוולד מספר על נסיעה אחת ששינתה חיים של משפחה שלמה
הרב גרינוולד פגש ביהודי בן 110, שלא זקוק למשקפיים, שמיעתו מצוינות והוא אף לא נעזר במקל הליכה. כאשר שאל אותו הרב במה זכה לאריכות ימים ובריאות איתנה שכזו, סיפר לו על 4 קבלות שקיבל על עצמו בצעירותו
השר ערך לרבו לשעבר סיור בבית המרווח, והתפאר בכבוד עושרו והדר טרקלינו. בתום הסיור הכניס השר את השל"ה לחדר אחד, ואז שלף את חרבו מתערה...
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה