ותן חלקנו: להתפעל כל יום מחדש
יָכוֹל אָדָם לְהַקְדִּישׁ שָׁנִים אֲרֻכּוֹת מֵחַיָּיו לְהִתְבּוֹנְנוּת בְּהַנְהָגַת הָאָבוֹת הַקְּדוֹשִׁים, וּלְהִתְפָּעֵל כָּל יוֹם מֵחָדָשׁ. עַל הִתְפָּעֲלוּת אַחַת מִנִּי רַבּוֹת - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
יָכוֹל אָדָם לְהַקְדִּישׁ שָׁנִים אֲרֻכּוֹת מֵחַיָּיו לְהִתְבּוֹנְנוּת בְּהַנְהָגַת הָאָבוֹת הַקְּדוֹשִׁים, וּלְהִתְפָּעֵל כָּל יוֹם מֵחָדָשׁ. עַל הִתְפָּעֲלוּת אַחַת מִנִּי רַבּוֹת - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
על רקע פרשה שמסעירה בימים אלו את תעשיית הקולנוע האמריקנית בהוליווד, מפרסמת שחקנית יהודייה בשם מים חיה ביאליק מאמר ב'ניו יורק טיימס' ובו היא משתפת את קוראיה בהנהגות שלה בשמירה על צניעות בלבוש ובהתנהגות, שלדבריה מגנים עליה מפני הטרדות. אלא שהמאמר התמים הצליח להרגיז כמה אנשים
הַפְּעֻלּוֹת שֶׁלָּנוּ, הַמַּלְאָכִים הַנּוֹצָרִים, וְהַתּוֹצָאוֹת - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
כל יום אנו מבקשים בפרוטרוט שלש פעמים על ענייני הגשמיות, ואילו בראש השנה, היום שבו הכל נקבע, כמעט ואין אזכורים לבקשות פרטיות. מדוע?
עוד מסקנות שהסקתי מבר המצווה הראשונה שזכינו לערוך. הראשית שבהם: אין כלל אחד לכל חתני בר המצווה. תסתכלו על הילד הפרטי שלכם ותתאימו את הציפיות לפי היכרותכם איתו
הותר לפרסום: 33 נשקים ותחמושת נגנבו מבסיס צה"ל בדרום על ידי קבלני שיפוצים, ונמכרו לארגוני פשיעה בצפון
אַחֲרָיוּת אֵינָהּ יְכוֹלָה לְהִתְבַּצֵּעַ בְּלֹא מַחֲשָׁבָה. עַל הָאַחֲרָיוּת וְעַל הַמַּחֲשָׁבָה - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
"קָשֶׁה כְאֱגוֹז" הוּא בִטּוּי רוֹוֵחַ כַּאֲשֶׁר רוֹצִים לְתָאֵר מִישֶׁהוּ בַּעַל אֹפִי בִּלְתִּי גָמִישׁ. אֵיךְ מְפַצְּחִים אֱגוֹז? בְּאֶבֶן, שֶׁהִיא חֲזָקָה מִן הָאֱגוֹז. עַל הָאֱגוֹז וְעַל הָאֶבֶן - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
חיילים דתיים המשרתים בגדוד שיריון, אולצו להסיע טנק בשבת – לא פחות ולא יותר, כדי להרשים תיירים. תחקיר שהתבצע מאוחר יותר, חשף כי זו אינה הפעם הראשונה
מי היה משה רבנו ובמה היתה גדולתו? איך מניחים לשלהבת החינוך לעלות מאליה? וגם: המסר של אסתר המלכה ליום האישה
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה