ותן חלקנו: סיפור מפעים על אמונה תמימה
לִמְצֹא אֶת נְקֻדַּת הָאֱמוּנָה, לִמֵּד יַעֲקֹב אָבִינוּ אֶת בָּנָיו אַחֲרָיו לְדוֹרוֹת עוֹלָם
לִמְצֹא אֶת נְקֻדַּת הָאֱמוּנָה, לִמֵּד יַעֲקֹב אָבִינוּ אֶת בָּנָיו אַחֲרָיו לְדוֹרוֹת עוֹלָם
בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ - עַל דִּבּוּר זָהִיר
מָה אֶפְשָׁר לְקַבֵּל תְּמוּרַת שִׁבֹּלֶת שׁוּעָל? סוֹחֶרֶת טוֹבָה עָשְׂתָה עִסְקָה הֲגוּנָה בְּשִׁבֹּלֶת זוֹ. עַל כָּךְ - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
הַנְּשָׁמָה וְהַגּוּף. מִי צוּר = צַיָּר , כֵּאלֹקֵינוּ, אֲשֶׁר הִנִּיחַ שְׁנֵי יְסוֹדוֹת מְנֻגָּדִים כָּל כָּךְ וְהִלְחִים אוֹתָם בְּמָקוֹם אֶחָד (לֶחֶם - מִלְּשׁוֹן הַלְחָמָה, שֶׁמַּלְחִים אֶת הַנְּשָׁמָה אֶל הַגּוּף, כִּי בִלְעֲדֵי הַמָּזוֹן תִּפְרַח הַנְּשָׁמָה לִמְקוֹמָהּ הַטִּבְעִי ). דּוּ-שִׂיחַ מְרַתֵּק בֵּין הַנְּשָׁמָה לְבֵין הַגּוּף - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
בְּרַחֲבֵי הָעוֹלָם קוֹרְאִים פּוֹעֲלִים בְּהַפְגָּנוֹת: "לֶחֶם-עֲבוֹדָה; לֶחֶם-עֲבוֹדָה". זֶהוּ צֹרֶךְ בְּסִיסִי שֶׁל כָּל אָדָם, וּבְכָל זֹאת יֵשׁ מִישֶׁהוּ הַמִּתְיַחֵס לַצְּרָכִים הַבְּסִיסִיִּים שֶׁהוּא מְקַבֵּל, כְּאֶל מַשְׂכֹּרֶת שֶׁל הָעֲשִׂירוֹן הָעֶלְיוֹן. מִיהוּ, וּמַדּוּעַ? עַל כָּךְ - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
לָמָּה אֵין לוֹ שֵׁם, לַיֵּצֶר הָרָע? קוֹרְאִים לוֹ 'יֵצֶר הָרָע', 'שָׂטָן', אַךְ מַהוּ הַשֵּׁם שֶׁלּוֹ? עַל הַשְּׁאֵלָה הַזּוֹ הַיֵּצֶר הָרַע בְּעַצְמוֹ לֹא הָיָה מוּכָן לַעֲנוֹת - מַדּוּעַ? עַל כָּךְ - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
הַאִם הָרָשָׁע נֶהֱנֶה? שְׁאֵלָה זוֹ מְרַתֶּקֶת מְאֹד, כִּי יֵשׁ הַטּוֹעֲנִים: אִם לֹא הָעוֹלָם הַבָּא - לְפָחוֹת הָעוֹלָם הַזֶּה. הַתְּשׁוּבָה - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
סִפּוּרוֹ שֶׁל אָדָם שֶׁכִּמְעַט הָיָה עִוֵּר - בְּמַאֲמָרֵנוּ - עַל עִוֵּר הַמְבָרֵךְ אֶת ה' עַל יְצִירַת הָאוֹר!
רִגְשׁוֹת חֲרָטָה מְחַטְּאִים אֶת הַנָּפֶשׁ. חֲרָטָה מִלְּשׁוֹן חֲרִיטָה; שֶׁהַתּוֹבָנָה הַחֲדָשָׁה נֶחְרֶטֶת בַּנָּפֶשׁ. אֵיךְ יֵדַע הָאָדָם שֶׁאָכֵן הִתְחָרֵט? עַל כָּךְ - בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ
בַּמַּאֲמָר שֶׁלְּפָנֵינוּ - הַאִם יֵשׁ אָדָם שֶׁאֵינוֹ מְסֻגָּל לִגְנֹב?
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה