’הוצאתי את חבילת הבייגלה מהילקוט, ולפתע התהדקה סביבי טבעת של חברים’
אני מסופק, כיצד עלי לנהוג במצב שכזה, האם מותר ליתן להם או לא? שכן מצד אחד לא נעים לי לסרב כי אולי יחשיבו אותי כ'קמצן'
אני מסופק, כיצד עלי לנהוג במצב שכזה, האם מותר ליתן להם או לא? שכן מצד אחד לא נעים לי לסרב כי אולי יחשיבו אותי כ'קמצן'
משהגיעו ההורים לבית החולים, מיהר המציל האלמוני לעזוב את המקום. ההורים, ניסו לברר מי הציל את בנם, אך לא עלה בידם לברר את זהותו. גם לאחר צאתו של בנם מבית החולים, בריא ושלם, המשיכו ההורים לנסות ולברר מי היה המציל האלמוני, ולא הצליחו
והנה, יום אחד ראיתי את הארנב יוצא מהחצר שלהם, ונכנס לגינה ציבורית. הסתפקתי, האם מוטלת עלי מצות השבת אבידה, או שמא יכול או צריך אני להתעלם מהאבידה על מנת שלא להשיבה לבעלים שמתעללים בה?
מעשה בבעל בית עשיר, שבביתו משרת עובד-זר מזה כמה שנים. העובד הזר הבחין, שזו תקופה ארוכה שמצב רוחו של מעסיקו ירוד, וכל יום שעובר הוא נעשה יותר ויותר עצוב ומודאג
לחולה לא היה קל כלל לקבל את הבשורה הנוראה, אך החליט 'לכלכל מעשיו בתבונה': הוא התפטר מעבודתו, מכר חלק גדול מרכושו, ויצא למסע בעולם הגדול...
מתוך תמימות רכשתי את השמפו, אך משום שחששתי שבעלי ייבהל כשיראה שרכשתי עבורו צבע לשיער, רוקנתי אפוא את תכולת השמפו החדש לתוך הבקבוק השמפו הישן
אם אני כבר מגיע לתפילה, מה זה כבר משנה מתי אני מגיע; העיקר שאני מגיע... 10 דקות לכאן או לכאן, למה זה כל כך משנה...
לכל אחד ששאל האם יש כאן כשרות, השבתי בביטחון: 'וכי אינך רואה שאפילו הצדיק הקדוש היה כאן...'. בעוונותיי, רבים התפתו להאמין לסיפור המרמה הזדוני, וסעדו במקום
אסף בן ה-13 אמור היה לחגוג את בר המצווה שלו בנסיבות אחרות לגמרי, אלא שכתוצאה מהתחשמלות הוא הובהל היישר למחלקת טיפול נמרץ, כשהוא במצב קשה. בחסדי שמיים מצבו השתפר, והשבוע הוא חגג את בר המצווה שלו בעודו מרותק למיטת בית החולים. בין המשתתפים במעמד המרגש: הרבנים הראשיים הרב דוד לאו והרב יצחק יוסף
145 ניצולי שואה, שהיו שרידים אחרונים למשפחותיהם, נפלו במלחמת השחרור. יצחק קליין ז"ל ייסד את פרויקט 'קדיש לנצר אחרון' כדי להנציח חללים אלה
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה