אבא, קח ממני את החרדות האלה!
אני חיה בתוך שטח הישרדות. להדוף את המחשבות שמובילות לפחדים. להתחזק, להאמין. אני בשדה קרב, נלחמת להישאר בריאה בנפשי. המכתב שלעולם לא יישלח
אני חיה בתוך שטח הישרדות. להדוף את המחשבות שמובילות לפחדים. להתחזק, להאמין. אני בשדה קרב, נלחמת להישאר בריאה בנפשי. המכתב שלעולם לא יישלח
כמה אני רוצה שהוא כבר יגדל עוד קצת... יתחיל למלמל יותר, לתקשר איתי יותר, שאני אבין אותו יותר. שיתחיל להתהפך ואז לזחול, ויאללה, גם ללכת. המכתב שלעולם לא יישלח
תמיד מהצד נראית לי עתיקה מידי, סגורה, חונקת, לא דבר שאתה רוצה לחלוק איתו חיים. אבל אחרי הפצרות רבות של כל מיני שליחים ששלחת לי (ואני מעריץ את העקשנות שלך), הסכמתי לפגישה אחת, לא מחייבת. המכתב שלעולם לא יישלח
אין לי דירה לתת, ואני רוצה בן תורה שילמד כל היום. אבל לך, אבא, יש דירה לתת, ואני משתדלת לסמוך רק עליך. המכתב שלעולם לא יישלח
במקום להציע לי מישהו שאני אוכל לדבר איתו, את מתחילה לחנך אותי, לצעוק עלי ולהפחיד אותי. המכתב שלעולם לא יישלח
הרבה ילדים היום גדלים עם מעט אוכל (אולי אפילו שאריות), אבל עם המון אהבה מההורים. ללא אחים נוספים, אבל עם אינסוף תמיכה מההורים. המכתב שלעולם לא יישלח
רק הכרית שלי היא שלי, רק היא מקשיבה באמת, מנגבת לי את הדמעות ושותקת. המכתב שלעולם לא יישלח
חיי נישואין זה לא רק היום הנוצץ הזה שאתם לבושים חגיגי וכולם מריעים לכם, מזילים דמעה ומתרגשים. המכתב שלעולם לא יישלח
אני רוצה להתחתן. אני רוצה להקים בית קדוש בשמחה ובקלות. תעזור לי! המכתב שלעולם לא יישלח
לא רוצה בעצם לבקש כל כך הרבה. רוצה רק שתנחם אותי ותנגב את דמעותי, רוצה שתיתן לי חיבוק אחד אוהב ומקרב. המכתב שלעולם לא יישלח
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה