האור בסלון נדלק? זהירות מפרסומות
גוגל כבר מנסה להפיק רווח מטרנד חדש שעוד לא כבש את העולם אך בהחלט מאיים עליו: שימוש גבוה במכשירים חכמים. אולי לא רחוק היום בו נראה פרסומת אפילו על מתג החשמל בסלון
גוגל כבר מנסה להפיק רווח מטרנד חדש שעוד לא כבש את העולם אך בהחלט מאיים עליו: שימוש גבוה במכשירים חכמים. אולי לא רחוק היום בו נראה פרסומת אפילו על מתג החשמל בסלון
האם מותר להשתמש ב'ננס' לשטיפת הכלים בשבת? האם מותר לשטוף כלים לצורך הסעודה הבאה, ואיך שוטפים את הלכלוך הקשה שעל גבי הכלים?
הוא היה "ילד הפלא" בעולם התקשורת, למד מרזי ברקאי, הציג לצד זאב רווח והפיק תכניות רדיו מצליחות; אלא שמשהו בתוכו גרם לו לשנות כיוון. כיום, חוזר טל שבתאי ומנצל את התקשורת כדי לזכות יהודים נוספים. ראיון
לעיתונאי אור רווח לא היו קווים אדומים. הרייטינג קידש את האמצעים, וסיפורים עם דם היו, לצערו, דבר שבשגרה. אלא שהריקנות אכלה אותו מבפנים וגרמה לו לשנות כיוון. היום, בעבודתו בערוץ 1, הכל כבר נראה אחרת
הצרעת שעליה דיברה התורה כבר אינה קיימת היום, אך לשון הרע - בועטת והורגת. בחז"ל דימו את המדבר לשון הרע לנחש המכיש בשיניו, שכפי שלנחש אין הנאה בעצם ההכשה, כך אין רווח ממשי לבעל לשון הרע
בעולם כה נוצץ ומתוקשר בו גיבורי ואלילי התרבות מצליחים למלא אולמות מופעים, הגרי"ש אלישיב זצ"ל היווה אנטיתזה מוחלטת, מהצד התורני של המפה. דברים לזכרו
הוא עובד בטלוויזיה אך לא מחזיק טלוויזיה בביתו, הפך את חדר העבודה שלו ברשות השידור לבית כנסת, והקפיד לבקש סליחה מכל מי שנפגע ממנו בעבר. אורי רווח, מהכתבים המצליחים בערוץ 1, לא חושש להכניס אמונה גדולה למסך הקטן. ראיון
רווח גדול בין המילים הוא סימן לחשיבה שנונה ויצירתית, או לחילופין, לאיבוד רצף החשיבה. מבחינה חברתית מדובר באדם בררן אשר חושש מקירבה. הרווחים הם ביטוי לבידוד ולקושי במגע חברתי
עלינו לשקול רווח מול הפסד. מה יכול לעמוד מול זילות הקשרים, פיזור הדעת, נרקסיזם, העדר גבולות, תחרותיות, מציצנות וחומרנות? יעקב רביבו בהרהורים על רשת הפייסבוק שרבים מתנהלים בתוכה (או שמנהלת אותנו, תלוי איך רואים את זה)
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה