בשביל מה אנחנו נמצאים בעולם הזה, כל אחד ואחד מאיתנו?
כאשר מישהו ישאל: "מי אתה?", או: "מה אתה?", אל תתרכז בגופך; זכור את עצמך, כלומר את נשמתך – החלק שחושב ומרגיש, הדרך שבה אתה פועל
כאשר מישהו ישאל: "מי אתה?", או: "מה אתה?", אל תתרכז בגופך; זכור את עצמך, כלומר את נשמתך – החלק שחושב ומרגיש, הדרך שבה אתה פועל
אם היה יודע המבקש כי כל הנהגתו של הבורא יתברך עם האדם היא לטובתו המוחלטת בלבד, או אז היה מתבונן היטב היכן הטוב במה שלא קיבל
הסגולה הגדולה והמועילה ביותר היא שאדם מתבונן ושם לב לחסדים ולנפלאות שהקב"ה עושה לו מדי יום. קראו את דבריו של הרב אלימלך בידרמן
לפני כמעט 20 שנה הייתי בטוח שהחתונה שלי היא סיפור הצלחה ייחודי. אבל למרות המנה הקווקזית והאורח הסלב, פספסתי משהו קריטי
"ברגע הזה גם בורא עולם מתבונן בנו ויחד אתו כל הפמליה שלו, ובורא עולם אומר להם 'בואו ונראה איך אהרל'ה מתמודד עם האתגר הגדול שנתתי לו'". הרב אהרן מרגלית בשיחה נוקבת ומחזקת
"מה הבעיה שלך?", הם אמרו לו. "ככה זה!", קבעו בנחרצות. "אתה לא צריך להבין אותה. אתה רק צריך לשתוק, לשתוק, ושוב לשתוק. רוצה שלום בית? תוותר!"
האוהלים של בני ישראל היו "תכנון ערים" עם מטרה מאחוריו: להזכיר לנו שהדברים החשובים קורים בפנים, במרחב הפרטי שלנו
היצר הרע עושה הכל כדי לא הניח לאדם להתבונן על דרכו. מדוע? היכנסו וקראו את ספרו הנפלא של הרמח"ל, מסילת ישרים, והפעם: פרק ב', מידת הזהירות
אחד שיכול לומר בפשטות "אני עושה את מה שמצווים עלי", ללא עוררין, סימן מובהק שהוא רגיל לקבלת מרות
השלב המכריע של לימוד האמונה בהכרת ההשגחה הפרטית נלמד בקריעת עם סוף, ניתן לשער שההכרה הזו זעזעה את יתרו: השגחה פרטית לטוב ולמוטב, לשכר ולעונש, לכל מעשה יש חשיבות, בורא עולם מתבונן במעשי על אף שאני אחד ממליארדי נבראים
*לחיפוש ביטוי מדויק יש להשתמש במירכאות. לדוגמא: "טהרת המשפחה", "הרב זמיר כהן" וכן הלאה